Sommeren 1942...
kørte min far min bror, Arty, og mig til Yonkers, New York...
for at besøge vores bedstemor for første gang i to år.
Mor havde været død i cirka tre måneder, vi var i krig med Tyskland og Japan...
og far var nervøs, fordi bedstemor ikke brød sig om ham.
Det var gensidigt.
Turen tegnede til at blive en katastrofe, større end Pearl Harbor.
Det er godt nok varmt! Må jeg åbne vinduet, far?
Det er i stykker. Hold nu op. Det er ikke min bil.
Det ville lufte, hvis vi kørte stærkere.
Så bruger man mere benzin. Det er rationeret, der er krig.
Lad være med at plage mig.
AMERlKANERE - Vl KÆMPER FOR SEJR
-Hvad skulle det være? -11 liter.
-Rationeringsbog? -Her.
Er toilettet derinde? Jeg går på toilettet.
l kan strække benene, men leg ikke. Her er støvet.
Må vi få en cola?
Bedstemor har en slikbutik, ikke? Der vil l få masser af sodavand.
Det er tredje gang, han stopper for at tisse. Det gør bedstemor ved ham.
Får hun ham til at tisse?
Ved du, hvad hun gjorde ved tante Bella?
Bedstemor slog hende i hovedet, hver gang hun gjorde noget fjollet.
Hvis hun tabte en ske, bim!
Hvis hun rev hul i sin strømpe, bim!
De kaldte hende Bims i gymnasiet.
-Gik tante Bella i gymnasiet? -En smule.
Hun gik glip af første år, fordi hun ikke kunne finde det.
Drenge! l skidtet?
Selvom det var 36 grader varmt, kunne man føle en kulde i luften...
da vi nærmede os bedstemors hus.
Jeg er søreme glad for, Arty og jeg ikke voksede op her.
Tør dit ansigt. Du er helt svedig.
Kan hun ikke lide sved?
l to venter i butikken, jeg skal lige snakke med bedstemor først.
Rør ikke ved noget, for bedstemor ved, hvor alting er.
lkke en kringle, ikke en karamel. l rører ingenting, forstået?
Ja, far.
Jeg ved ikke, hvor tante Bella er. Lad hende ikke give jer noget.
Vil l have en is eller en sodavand, er det bedstemor, der giver lov.
Ja, far.
lngen vittigheder om tante Bella, hører l?
-Jeg hører dig. -Vi hører dig.
Jeg kalder om et par minutter.
Se.
Kom her. Se, min yndling.
Hvordan kan far torturere os sådan? Hans egne børn?
Hvis du rører noget, kommer spanskrøret susende og bim...
er du tilbage i børnehaven.
Det ville være det værd.
Bella, vil du med rundt?
Jeg er ikke skraldemand, ellers tak.
-Du ser ret smart ud i dag. -Sig ikke noget. Bare gå forbi.
Hvornår tager vi den tur ned til floden?
Tal ikke sådan til mig, Danny Petrillo. Din lille møgunge.
l møgunger burde være i skole i stedet for at ryge cigaretter.
Opfør jer ordentligt, hører l?
Tak, fordi du spurgte.
Det her ligner far.
Det er onkel Louie.
Det er tante Bella, tror jeg. Hun så tåbelig ud allerede dengang.
Og det er tante Gert.
Hende, der ikke trækker vejret for godt?
Har du lagt mærke til, at der er noget galt med alle i fars familie?
Det sagde mor.
-Hvorfor kan tante Gert ikke trække vejret? -Det ved jeg ikke. Hun kan ikke...
Hun kan ikke tale ordentligt.
Hun siger første halvdel, når hun ånder ud, anden halvdel når hun ånder ind.
-Du har set det. -Vis mig det.
Far hører det. lngen vittigheder, sagde han.
Kun om tante Bella.
Kom nu. Vis mig, hvordan tante Gert suger sætningerne ind.
''Goddag, Jay. Hvordan har du det?
''Hvordan har din far det og din lillebror, Arty?''
Jeg elsker, når du gør det.
Jeg så hende prøve at puste et lys ud, men halvvejs sugede hun det i gang igen.
Der er tante Bella. Hvor skal hun hen?
Hun har sikkert glemt, hvor hun bor.
Tante Bella, hvor skal du hen?
-Hvad? -Kommer du ikke ind?
Jeg er glad for, du kaldte på mig. Jeg dagdrømte.
Jeg ville være gået lige ud i havet.
Hvad laver l drenge her? Den er over seks. Vi har lukket.
Vi er Jay og Arty, tante Bella. Dine nevøer?
Jamen dog! Det er Jay og Arty. Mine nevøer!
Jeg troede, l kom på lørdag.
Det er lørdag.
Det ved jeg godt. Det er dejligt at se jer.
Giv jeres tante Bella et kys.
Kom med jer.
Kom med udenfor. Jeg vil se jer ordentligt.
Jeg vil se, hvor store l er blevet.
Stå der.
Nej. Sådan. Efter højde.
Se bare der.
l er begge blevet så store.
l bliver så hurtigt store, at jeg kunne græde over det.
Hvor er jeres far? Jeg har ikke set ham i lang tid.
Han er ovenpå og taler med bedstemor.
Jeg må hellere lade være med at forstyrre. Spurgte hun efter mig?
Det ved jeg ikke.
-Fortalte l, at jeg var her? -Nej, du er lige kommet.
-Fortalte l, hvor jeg var henne? -Vi vidste ikke, hvor du var.
Jeg var i biografen. Sig det ikke til bedstemor.
Jeg så en film med Bette Davis og George Brent. Kender l den?
Nej.
Det var Bette Davis og George Brent.
Der var aircondition. Jeg frøs faktisk.
Jeg var så lykkelig over, at skuespillerne var i den kølige biograf.
Jeg tror ikke, skuespillerne mærker det. De er bare billeder på et lærred.
Det ved jeg godt, dit fæ.
De ville være glade, hvis de vidste, at dem, der ser filmen...
har det dejligt og køligt, så vi bedre nyder filmen.
-Selvfølgelig. -Klart.
Jeg ved, hvad der ville køle jer af.
Hvad siger l til en stor luksus-is med det hele?
Kom. Jeg laver dem til jer.
Far sagde, at vi ingenting måtte få.
-Slet ingenting. Vel, Arty? -Det kan jeg ikke huske.
Jeres far, han tager aldrig imod noget.
Jeg måtte ikke engang give jeres mor en kop kaffe. Vidste l det?
-Hvor er jeres mor egentlig? -Hun er død. Mor er død.
Ja, det ved jeg godt.
Jeg mener, hvor er hun begravet?
På Mount lsrael Kirkegård i Bronx. Du var med til begravelsen, husker du?
-Mener du første gang? -Hvad mener du?
Da jeg kom i bil, ikke med bussen.
Bussen?
Det var en anden.
Nogle gange fantaserer jeg.
Børnene i skolen plejede at sige:
''Hittegodskontoret ringede og sagde: 'Kom og hent din hjerne'.''
Jeg syntes ikke, det var så sjovt.
Jeg var meget ked af det med jeres mor.
l savner hende garanteret.
Det er en skam, hun ikke kunne få flere børn.
-Det fik hun ikke, vel? -Nej.
Det mente jeg heller ikke.
Min mor fik seks børn. Vidste l det?
Der var mig og jeres far...
og Gert og Louie...
og Aaron og Rose...
der døde, da de var små.
Min far døde, da min mor var gravid med mig.
-Må man sige det til drenge? -Selvfølgelig.
Så jeg har aldrig mødt min far.
Men jeg elskede ham alligevel.
Fordi jeg ved, han ville have taget sig af mig...
ligesom jeres far tager sig af jer. Ved l, hvad jeg mener?
Klart.
Hvor gammel tror l, jeg er?
Gæt. Arty, prøv.
Det ved jeg ikke, omkring 35?
35?
Forkert. Du er meget forkert på den.
Du er så langt fra, at det ikke er sjovt.
Jeg er 36.
-Men det ser jeg ikke ud til, vel? -Nej.
To luksus-chokoladeis...
med det hele.
Gå til den, drenge.
Far ville ikke have, vi fik noget.
Han ville ikke gøre bedstemor sur. Vi bør vente.
Hvad mener du med vente? De er færdige.
De er allerede begyndt at smelte. Se, Arty savler.
Vi vil gerne have dem, men far sagde...
Nej, vent.
Det er sidste gang, jeg spørger. Ja eller nej? Det er sidste chance.
-Måske senere. -lkke senere. Det er for sent.
Jeg spørger jer ikke igen.
l sårede mig. Begge to.
Jeg ved godt, l savner jeres mor...
men l behøver ikke være respektløse.
Jeg har altid elsket jeres mor, om hun tog imod kaffe fra mig eller ej.
Og det kan l hilse jeres far og sige. Jeg er så træt af det her!
Jeg er bare træt af det!
Forstår du, hvorfor jeg ikke kan lide at komme her for tit?
Hvor er tante Bella? Jeg syntes, jeg hørte hende.
-Hun er derude. -Har hun det godt?
Hvordan ved man det?
Jeg sagde, ingen kommentarer om tante Bella.
Gå ovenpå og vent på mig. Vi skal snakke sammen.
Gå nu!
Af sted!
-Har du det godt, skat? -Jeg ville bare gøre dem glade.
De havde ikke ret til at gøre det mod mig.
Det er så godt at se dig.
Det er også godt at se dig, Bella. Hør her, skat.
Mor har brug for en massage. Hendes ben gør ondt igen.
-De gør kun ondt, når jeg er hjemme. -Vær sød ved hende. lsær i dag.
-Kan vi ikke tage en snak? -Jeg lover...
-En lang en? -Når du er færdig. Det lover jeg.
Så havde vi vores snak med far.
Han fortalte, hvordan han var blevet ruineret af mors hospitalsregninger.
Og at han blev nødt til at låne $9.000 af en ågerkarl.
Han havde et år til at betale tilbage, hvad han ikke engang kunne gøre på 10 år.
Han havde fået et arbejde og skulle sælge jern til bygning af skibe og tanks...
og måske kunne han lige akkurat tjene de $9.000 på et år.
De fabrikker, jeg skal sælge til, er sydpå.
Kentucky, Louisiana, Texas. Jeg vil være væk omkring ti måneder.
Jeg skal bo på hoteller, busser, tog, hvor jeg end kan finde et værelse.
Og så er vi kvit på under et år.
Det er fantastisk, far.
Nu kommer spørgsmålet så...
hvor skal l være, mens jeg er væk?
-Gud, hvor er der varmt herinde. -Tving os ikke til at bo her.
Jeg har intet valg. Jeg sagde lejligheden op i dag.
-Sagde den op? -Huslejen var steget.
Alle vil tjene penge på krigen.
Bedstemor bliver ikke glad for os. Vi er sjusker.
Arty ødelægger altid ting.
Kan du huske, jeg ødelagde vandkanden?
Og blækpletterne på sofaen? Det var mig. Jeg er farlig.
Hør på mig, begge to.
Hun har ikke sagt ja endnu.
Hun er gammel, et vanemenneske, og bekymret for at have folk omkring Bella.
Det er jeg også.
Hun vil tale med jer og se, hvordan det går.
Siger hun nej, kan jeg ikke tage det arbejde.
Det er op til jer at overbevise hende om, at l ikke laver ballade...
og at l gerne vil bo her. Kan l det?
Hvad?
-Hun er så ond ved mig. -Nej, hun er ikke. Hun er bare gammel.
Kan du ikke bo sammen med os? Jeg savner dig så meget.
Jeg må tage væk et stykke tid, men jeg har gode nyheder til dig.
Ved du, hvem, der skal bo her, hvis mor siger ja? Arty og Jay.
Ville det ikke være fint?
Jo.
Mor tænker over det.
Hvorfor går du ikke ind på dit værelse?
Nej, jeg vil blive her sammen med dig!
Det var nemmere, hvis mor og drengene...
-Jeg bliver her. -Åh Gud. Fint.
Her.
Sæt dig ned her.
Men du skal være stille. Mor må ikke blive sur.
Orden dit slips, Jay. Ret din krave, Arty.
Og ret ryggen, begge to.
Nå?
Goddag, bedstemor.
Jeg ved, du ikke har set drengene i lang tid.
De ville komme, men deres mor var så syg.
De er blevet større, ikke?
-Er det den lille? -Ja, Arthur.
Han er to år yngre end Jay.
Den her husker jeg bedre. Den ligner sin mor.
-Hvad er der i vejen med dine øjne? -Mine øjne?
lngenting. Jeg har allergi.
-Du græder måske? -Mig? Nej, jeg græder aldrig.
Store drenge græder ikke.
Det ved jeg. Jeg har ikke grædt i flere år. En gang i mellem, da jeg var baby.
Det er stærke børn. Begge to.
-Jacob, ikke? -Ja, men jeg bliver kaldt Jay.
Nej, det kan jeg ikke lide. Jacob er navnet.
Jacob er i orden.
Og Arthur?
Arthur, men folk kalder mig Arty.
Det gør jeg ikke.
Jeg kan lide Arthur. Ligesom Kong Arthur.
-Går du i skole? -Ja.
Ja. Jeg går i samme skole som Jacob.
-Hvem er den kvikke? -De klarer sig begge to godt i...
Nej. De skal selv sige det.
Hvem er den kvikke?
Det er Jacob.
Han får 11 i alt. Jeg er bedre til sport.
-Sport? -Baseball? Fodbold?
Spiller du i mudderet, i skidtet?
Kommer du hjem med beskidte sko og sviner gulvet til?
Aldrig. Jeg rengør dem ved banen.
Jeg tager en børste med og pudser dem på bænken.
Fortæl mig nu, hvorfor l vil bo hos bedstemor?
Hvorfor siger du det ikke, Jacob?
Fordi da far sagde, vi fik muligheden for at bo her med dig...
vores eneste levende bedstemor og vores eneste levende tante Bella...
da tænkte jeg, at familien ligesom skulle...
holde sammen, nu vores land er i krig med Tysk...
Japan og sådan...
Jeg tænkte også... Nej, det var alt.
Og det er den kvikke?
Jeg synes, det var meget godt, mor.
Hvad med Kong Arthur her? Hvorfor vil du bo sammen med bedstemor?
Fordi vi ikke har andre steder at tage hen.
Han ved, hvad han vil sige.
Jeg tror, han er den kvikke.
Nu vil bedstemor så fortælle, hvorfor hun ikke synes...
at l skal bo hos hende.
Huset er ikke et sted for drenge.
Jeg er gammel. Jeg kan ikke lide larm.
Jeg bryder mig ikke om folk i huset. Jeg havde seks børn og behøver ikke flere.
-Må jeg sige noget? -Nej, nu siger jeg noget.
Hvorfor skulle jeg gøre det? Hvad skylder jeg jeres far?
Besøgte han mig, efter han var blevet gift?
Jeg så ham aldrig. Hun vendte ham mod mig, hans egen mor.
Hun kunne ikke lide mig. Jeg kunne ikke lide hende.
Jeg er ikke bange for at sige sandheden.
Han græd på mit værelse.
lkke som en mand, men som et barn.
Sådan var det altid.
Jeg har begravet en mand og to børn, og jeg græd ikke.
Jeg havde ikke tid.
Bella er født med skarlagensfeber...
og før hun blev fem år gammel, talte hun ikke, og jeg græd ikke.
Hendes søster, Gertrude, kan ikke tale uden at kvæles, og jeg græd ikke.
Måske finder de Louie død på gaden...
og jeg vil ikke græde.
Jeg er opdraget til at være stærk.
Man overlever ikke denne verden, hvis man ikke er hård som jern.
Synes l, jeg er ond?
At jeg er en forfærdelig person?
At en bedstemor siger sådan noget? Det er godt.
Det gør jer hårde og stærke.
Så lærer l at tage vare på jer selv...
og l behøver ikke andres hjælp.
Det er min beslutning. Måske vil l en dag takke mig.
Giv drengene en isvaffel, bagefter kan du massere mine ben.
Nej. Du har ret, mor. Jeg er den svage, en tudemarie.
På et punkt tager du fejl. Evelyn vendte mig aldrig mod dig.
Hun vendte mig til sig. Til kærlighed og omsorg.
Jeg er ked af, at drengene ikke kom oftere.
Jeg var måske bange for, de lærte noget, jeg forsøgte at glemme.
Måske lærte de det i dag.
Glem den isvaffel. Måske en anden gang.
Kom, drenge. Vi skal videre.
Jeg sagde, vi går!
Arty! Vi får middag en anden gang, ikke?
Hvorfor går l ikke hjem og pakker, så gør jeg jeres værelse klar?
Tak, men mor og jeg har lige besluttet...
Glem ikke jeres tandbørster, for dem har vi ikke i butikken.
Tag noget med, l holder af...
selvom det er stort. Vi laver plads.
Stop! Du skal ikke blande dig!
Og et billede af jeres mor? Vi kan stille det her.
Det vil være det sidste, l ser om aftenen...
og det første, l ser om morgenen.
Hvor er det spændende!
Hold mund! De tager af sted, og mere er der ikke at sige!
Nej, de bliver her. Tager de af sted, tager jeg med.
Jeg har sagt det tusind gange, men jeg mener det.
Hjemmet vil tage mig. Det siger du altid.
Tager jeg af sted, er du helt alene, og du er bange for at være alene.
Kun jeg ved det.
Men du behøver ikke være bange, for vi skal alle være sammen nu.
Dig og mig og Jay og Arty. Bliver det ikke sjovt?
''Kære far. Vi er kommet levende igennem den første uge med bedstemor.
''Det er godt, du kan lide Washington DC.
''Hvis du render ind i Abraham Lincoln, så bed ham befri slaverne i Yonkers.
''Det var bare for sjov.''
Klem svampen!
Herop. Langsomt. Helt ud til kanten.
Nej. Tørrere. Klem!
Det er godt, men kom ned under den.
Du er den dummeste dreng!
Du er så skrækkelig! Du driver mig til vanvid!
-Må jeg komme her af og til? -Selvfølgelig.
Vi kan tale om dit barn.
Vores barn.
Tak.
Bliver du lykkelig, Charlotte?
Jerry, lad os ikke bede om månen. Vi har stjernerne!
-Hej, Johnny. -Hej, Bella.
Kunne du lide filmen?
Det er fjerde gang, jeg ser den. Jeg har sikkert rekorden.
Nej, det har jeg. Jeg har set den 12 gange.
Jeg græder ved slutningen hver gang, gør du også?
Nej, jeg har aldrig set slutningen. Jeg skal gøre rent.
-Jeg fortæller dig om den engang. -Fint.
Hvis det ikke varer for længe, kan jeg vente. Vi kunne gå en tur.
Ja, klart. Men jeg går den anden vej.
Det er rigtigt.
Så ses vi.
Godnat, Johnny.
Du ser godt ud i den kjole.
Tak.
Du ser godt ud i den uniform.
Bare vi kunne hjælpe far med nogen penge.
Jeg mener ikke lommepenge, men rigtige penge.
Vi kunne klippe bedstemors fletninger af...
og sælge dem til hæren som pigtråd?
Jay, Arty, sover l?
Godt!
Der sker noget vidunderligt for mig.
Jeg kan ikke sige, hvad det er.
Men l to er mine lykkeamuletter.
Tror du ikke, jeg kan høre dig komme op ad trappen?
-Tror du ikke, jeg ved, hvor du var? -Jeg var bare i biografen.
Du spilder dit liv i de film.
Og du spilder penge på de filmblade.
Det er drømme, der ikke går i opfyldelse for sådan nogle som os.
-Nogle gange! -Aldrig.
Giv mig det blad. Jeg vil ikke have skidt i mit hus.
Mor, gør ikke det her mod mig foran drengene.
Jeg bekymrer mig ikke om drengene.
Giv med det møg!
Giv mig det!
Når jeg er død, kan du købe dine egne blade.
Nej, for selv når du er død, vil du tage det fra mig.
Vil l betale el-regningen?
Prøver l at tage mine fletninger, hugger jeg fingrene af jer.
''Kære drenge.
''Et eller andet sted i Alabama, guderne må vide hvor.
''Forretningerne kører godt, men jeg havde et tilbageslag sidste uge.
''Lægen sagde, jeg har et uregelmæssigt hjerteslag.
''Vær ikke bekymrede. Jeg har det godt.
''Og jo hårdere jeg arbejder, jo hurtigere er vi sammen igen. Kærligst, far.''
Du vidste, jeg ikke ville glemme din fødselsdag, Aaron.
Aaron, dette er Eddies drenge, Jay og Arty.
Det er dine nevøer, selvom de er ældre end dig.
Vi kom bare for at sige: ''Tillykke med fødselsdagen, Aaron.''
Du kan sige det til ham, hvis du vil.
Tillykke med fødselsdagen, Aaron.
AARON - 1900-1908 - 8 ÅR
Tillykke med fødselsdagen.
Vi ses til september, Rose.
Vi ses, far.
Jeg ved, vi en dag vil mødes. Jeg elsker dig.
Tak, fordi l kom. Jeg er sikker på, Aaron satte pris på det.
Kommer du altid alene?
Sommetider kommer tante Gert, og jeres far kom en gang.
Bedstemor kommer aldrig. Og onkel Louie kan ikke.
-Hvorfor ikke? -På grund af hans arbejde.
-Hvad for et arbejde? -Han er...
Hvad kalder man det? Han er pengemand.
Hvad er en pengemand?
Han opkræver penge fra folk.
Så giver han dem til en mand, der giver ham penge for at gøre det.
-Jeg tror, han er gangster. -Er onkel Louie?
Nej. Manden, han arbejder for. Onkel Louie er hans hundefanger.
-Hans hundefanger? -Ja, det tror jeg.
-Mener du ''håndlanger''? -Ja.
-Ved bedstemor det? -Bedstemor ved alt.
Selv at han er hundefanger.
-Hvordan går det, knægt? -Meget godt.
-Kender du en Louie Kurnitz? -Han er min onkel.
-Har du set ham for nylig? -Nej, ikke mens jeg har været her.
Når han kommer, så giv mig et praj.
Jeg har nogle med større tal på.
Nogle fyre ledte efter onkel Louie. De gav mig en dollar.
Jeg får halvdelen, ikke?
De lignede mordere. Gad vidst hvad de ville.
Hvis l vil snakke, så sæt jer ned og køb noget.
-Forstyr ikke mine kunder! -Jeg er på vej ud.
Gad vidst hvad de fyre vil give for bedstemor?
Jeg kan ikke blive så længe.
Mor vil aldrig tro på, at jeg for vild på vej til banken.
Det er i orden.
Du ser lidt trist ud.
-Er der noget galt? -Nej.
Jo, der er. Jeg kan se det i dine øjne.
Du kan godt sige det. Jeg er din ven, Bella.
-Jeg ved, hvem du er. -Jeg ved, at du ved det.
Så hvorfor vil du ikke sige det?
Jeg vil i hæren.
Hæren? Vores hær?
Ja. Men de vil ikke tage mig.
Jeg bestod ikke...
Hvad de nu end giver dig, bestod jeg det ikke.
-Det er jeg på en måde glad for. -Er du?
Klart. For hvis du var i hæren, ville jeg savne dig.
Jeg ville også savne dig.
Godt.
For nu behøver vi ikke savne hinanden, for vi er sammen med hinanden.
-Jeg vil ikke være dørmand for evigt. -Det ved jeg. Det har du sagt.
Ved du hvilken farve, mine øjne har?
Nej, hvilken?
-Du ser lige ind i dem. -Jeg er lidt farveblind.
-Du har smukke øjne. -Nej. Mænd har ikke smukke øjne.
Jo, de har. Du skal ikke bestemme.
Vil du gerne kysse mig?
Ja, jeg vil. Meget gerne.
-Så kys mig. -Det vil jeg gøre.
Jeg mener nu, i dag. Engang i dag.
Vi har jo gjort det før.
Lægger du armen om mig, eller hvad?
-Jeg ved godt, hvordan man gør. -Så gør det i stedet for at tale om det.
Jeg sagde ja.
Det er nok.
Jeg kan ikke få vejret.
Jeg bliver nødt til at trække vejret.
Det er nok for i dag.
Jeg kan ikke se, hvorfor hæren ikke vil tage dig!
Giftes? Skal du giftes?
lkke så højt! Skal bedstemor høre det?
Hvorfor tror l, jeg fortæller det hernede?
-Skal du virkelig giftes? -Har du så fundet nogen?
Hvad mener du med, om jeg har fundet nogen?
Selvfølgelig har jeg fundet en.
Han hedder Johnny. Han er dørmand på Bijou.
Jeg har aldrig været så lykkelig før.
Hvorfor er han ikke i hæren?
De ville ikke tage ham på grund af hans handicap.
-Hvilket handicap? -Et læse-handicap.
-Har han dårlige øjne? -Nej.
Han har bare svært ved at lære ting, ligesom mig.
Han har endda gået på en specialskole.
Han var på Hjemmet engang.
Hvor bedstemor siger, jeg skal bo, hvis jeg ikke opfører mig ordentligt.
-Hvor gammel er han? -Han er 30, måske 40.
Men han er så flot.
Og han vil ikke være dørmand for evigt.
En dag vil han åbne sin egen restaurant sammen med mig.
Jeg skal være kok, og han skal være bestyrer.
Kan han bestyre en restaurant, hvis han ikke kan læse menuen?
Jeg hjælper ham.
Men han tjener ikke så meget...
og vi skal bruge omkring $5.000 for at åbne en restaurant.
Jeg ved ikke, om bedstemor vil give mig dem. Tror l det?
Jeg tror ikke, hun vil lade dig gå i biografen længere.
Har din mor $5.000?
Hun har mere end det. Hun har $10.000 eller $15.000.
Jeg må ikke sige det til nogen.
Hvor gemmer hun dem? l banken?
Hun har dem her i huset et eller andet sted.
Hun skifter gemmested hvert år.
Hverken Gert eller Louie eller jeres far ved, hvor de er.
Så. Det var alt vasketøjet.
Åndssvage Dummkopf.
Lad os tage det ned, før det bliver endnu mere vådt.
Det sker altid for mig.
$15.000. Det er mange penge!
Lov mig, at l ikke sladrer til bedstemor.
Det lover jeg!
Hun og jeg har meget korte samtaler.
Jeg ved, at jeg kan stole på jer.
Jeg har endda tænkt på et navn til restauranten.
La Bella Johnny.
-Det er flot. -Kan l lide det?
Jeg håber bare, han kan læse det.
Vent til bedstemor møder Johnny. Han er tilbage på Hjemmet inden en uge.
Hvor ville sådan en som bedstemor gemme sine penge?
-Du tænker da ikke på at stjæle dem? -Nej. Hvad hvis vi låner dem?
Jeg ville gerne sende far $9.000.
-Hvem ville han tro sendte dem? Gud? -Nej. Han havde en onkel i Polen, der døde.
Vi kunne sige, han efterlod pengene til far.
Tror du, tyskerne ville lade en jøde i Polen sende $9.000...
til en jøde i Alabama?
Jeg gennemsøgte huset, hver gang bedstemor var ude.
Bliv der.
Kom nu.
Og så tænkte jeg: ''Slikbutikken.''
Stille.
Bedstemor må ikke høre os.
Se under slik-disken. Jeg ser under isvaflerne.
Giv mig en chokoladevaffel med knas.
Hold mund, gider du?
Det er krænkelse af ejendomsretten. To til fem år.
-Hvem er det? -Få det lys væk fra mig!
Hvad vil du? Der er ikke noget at stjæle herinde.
-Er det dig, Jay? -Ja.
-Og Arty? -Ja. Hvem er du?
Jeg er jeres onkel Louie. Det må jeg sige!
l er et par store fyre nu, hvad?
Har du siddet her længe?
Siden mor lukkede butikken. Jeg har ventet på, hun gik i seng.
lngen har sagt, du kom.
lngen vidste det. Det var en overraskelse, selv for mig.
Kom her. Giv mig et knus.
l hørte mig.
Af sted!
Et par mellemvægtere, hvad?
Bliver du i nat?
Jeg bliver et par dage. Måske en uge. Min lejlighed bliver malet.
Vidste du ikke det?
De har lige fundet den rigtige farve. Det er svært her under krigen.
Hvis l unger stjæler is midt om natten, vil l fortryde det.
Tro mig.
Jeres far og jeg, vi gjorde det samme, da vi var børn.
Vi tog aldrig noget om dagen. lntet slik, intet is.
Men når mor løsnede sine fletninger og slukkede lyset...
lappede vi is i os som et par katte.
For det sjove var at tage fusen på mor.
For hun var smart.
Hun kunne se, om der manglede salt på en kringle.
Næste morgen til morgenmaden stirrede hun på mig.
Lige ind i mine øjne, pupil mod pupil, uden at blinke.
Hendes øjne lignede to anklagere.
Men jeg stirrede bare tilbage, indtil hun så væk.
Nede på tælling.
Ja, mig og mor.
Vi elskede at tage handskerne på og gå kampen ud.
Hvad?
Hvad er der? Den her?
Tænk ikke på den. Jeg passer på den for en ven.
En strømer jeg kender, der er på telttur med sine unger.
Han ville ikke risikere uheld.
Er den ladt?
Det håber jeg ikke. Går den af nu, må jeg blive ballerina.
Jeg vidste ikke, at en politibetjent måtte låne sin pistol ud.
Du har en kvik bror. Vidste du det, Arty?
Du har ret, Jay. Det er min pistol.
Jeg er livvagt for en meget vigtig politiker.
Det er lidt ligesom at være FBl-mand, de kalder det bare noget andet.
Mener du håndlanger?
Hvem har fortalt dig de historier? Jay?
Nej, jeg sværger.
Det ord siger du aldrig igen.
Det var ikke med vilje. Jeg tænkte på ''hundefanger''.
Vi har et par vittige hoveder her.
l skal ikke lave grin med mig, det kunne blive ret umorsomt.
Lad os snakke forretninger.
Hvad med at arbejde for mig?
$5 om ugen til deling. Kontant.
Selvfølgelig.
Her er første uges løn, drenge.
Hvor?
l Jays lomme. Se selv efter.
En $5-seddel. Hvordan gjorde du?
Der er noget genialt ved mine hænder.
Jeg kunne være blevet koncertviolinist, men tørklædet faldt hele tiden af.
-Hvad? -Går det for stærkt? Lige meget.
Arty, kan du køre en bil, tror du?
Jeg er kun 13 år. Jeg er god til at stå på rulleskøjter.
Er du? Det er godt.
For jeg kører med dig, knægt.
Kom nu. Vågn op! Det går stærkt i den virkelige verden.
-Hvad skal vi gøre for pengene? -lngenting.
Hvis der kommer nogen og spørger efter mig...
så ved l ingenting, og l har ikke set noget.
To mænd spurgte efter dig den anden dag.
Ja? Hvordan så de ud?
Den ene havde brækket næsen og havde...
Et Betty Grable-slips på.
Det er Hollywood Harry og hans bror.
Hvis de kommer igen og stiller spørgsmål, hvad siger vi så til dem?
-lngenting. -Kvikke drenge!
Kig i Artys lomme.
-$5 mere. -Jeg kunne have spillet på Carnegie Hall.
Vi gør ikke noget forbudt, gør vi?
l er min brors unger.
Tror l, jeg ville blande jer ind i noget dumt?
Vær ikke dumme. Det er sent. Jeg vil vaske mig.
En sidste ting.
Rør ikke den der.
Alle mine værdigenstande er deri.
Kørekort og indkaldelsesordre...
og mine nye håndjern.
Glem det. lkke noget.
Jeg sætter den væk, så l ikke behøver bekymre jer.
Arty, se om der er andet i dine pyjamasbukser.
Der er ikke noget.
Det skal du ikke tænke på, knægt. Du er stadig ung.
Han er utrolig. Det er som at have en gangsterfilm i sit eget hus.
Hvordan går det, prinsesse?
Lad være!
Du er i fedtefadet. Jeg ved det.
Når du kommer om natten, er du i fedtefadet.
-Jeg har dig til at passe på mig, ikke? -Mig?
En stor hund ville være bedre.
Læste du eller stjal du fra mig?
Vi kiggede bare.
Hvad er det? Ved du, hvad der sker med folk, der stjæler fra mig?
Næste gang ringer jeg til politiet.
Jeg tror ikke, vi skal lede efter hendes penge mere.
Jacob, gå ud og træk markisen ned.
Arthur, gå ned i kælderen og hent et par flasker sirup.
Jeg fodrer jer ikke for at slappe af.
Har l tænkt på noget?
Hvordan jeg fortæller bedstemor om mig og l-ved-hvem?
Vi har selv haft travlt.
Det forstår jeg.
Men hvis l kommer i tanker om noget, så får l hver en dollar.
Jeg ved, l kan bruge den.
Vi kan få et udmærket levebrød ud af den her familie.
Hej, mor. Er du glad for at se mig?
-Hvor længe bliver du? -Det ved jeg ikke.
Et par dage, måske en uge.
Måske et par dage er bedst.
Jeg elsker også dig, mor.
Hej, knægt. Kom her.
Kom her.
Kom herover.
-Ved du, hvad det er? -Det er en $5-seddel.
Fortæl din onkel Louie, at fredag nat slutter dansen.
Jeg har ikke set ham, jeg ved ikke, hvor han er, og jeg vil ikke have pengene.
Godt. Så siger du det gratis.
Åh, Gud! Min tand!
Det var bare en lille bid. Jeg skal ikke til tandlæge.
Spiser du mit slik, tager du også til min tandlæge.
Sådan. Hurtigt. Åbn døren. Dummkopf.
Han gav mig ingenting mod smerten.
Du var heldig. Da jeg var barn, havde vi ikke råd til en tandlæge.
Mor tog mine bagerste kindtænder ud med en åben colaflaske.
Om det så tager hele natten, spiser du din suppe.
Jeg har prøvet. Jeg kan ikke få den ned. Den er skrækkelig.
-Spis den hurtigt. Så smager du den ikke. -Selv uden tunge ville jeg smage den.
Du vil ikke have en tunge? Det kan godt arrangeres.
-Hvad om han bare fik noget varm te? -Blev du spurgt?
Hvad om du talte kringlerne i stedet for at få middag?
-Hvilke kringler? -Dem i kringlekrukken.
Der var ni kringler i krukken i morges, i aften er der kun seks.
Vi solgte ingen kringler i dag.
-Lader du nogen stjæle, betaler du for det. -Hvad?
Sig ikke ''hvad''. Man siger ikke ''hvad'' til sin bedstemor.
Hjælp Bella med opvasken.
Bagefter kan du rydde op i kælderen.
-Jeg er ikke færdig. -Bella, tag hans tallerken.
Tag hans tallerken!
Finder du det morsomt, Louie?
Du skal ikke prøve at tage min tallerken. Louie er sulten.
Spis hurtigt og stille.
Jeg talte med Gert. Hun kommer i morgen aften.
Så fortæller jeg det til bedstemor.
Jeg har brug for dig og Arty. l bakker mig op, ikke?
Gør ikke bedstemor sur, jeg har brug for, at hun er i godt humør.
Jeg kan ikke holde op med at spise. Jeg spiste tre kringler i dag.
-Var det dig? Hvorfor sagde du det ikke? -Hun ved, det var mig.
Hun sagde: ''Hvorfor spiser du så meget? Er du nervøs?''
Selvfølgelig er jeg nervøs!
Undskyld. Det var et uheld. Jeg skal nok betale.
Nej. Skriv det på min regning sammen med kringlerne.
l spilder bare benzin, drenge.
lngenting.
Hollywood Harry prøver at skræmme onkel Louie frem.
Det glemte jeg. De bad Jay sige, at fredag nat er dansen slut.
Ja så?
Tænk ikke på det.
Onkel Louie danser bedre end sådan et par halunker fra Bronx.
Bare jeg var lige så skrap som dig.
Det kommer. Du trodsede den gamle i aften, det krævede boller.
-Hvad er ''boller''? -Hvad er boller?
Det er boller.
Har du problemer?
Det har jeg altid haft.
Hollywood Harry?
Tag den her lige gennem dit Betty Grable-slips.
Din lille, lurvede børnemorder.
Nu skal den butik ikke gøres rent i et år.
-Gæt, hvad onkel Louie gav mig. -Det ved jeg ikke. Jeg er død.
En dollar. Vil du med i biografen på søndag?
Biografen? Lad os se en krigsfilm, så vi kan se dem skyde tyske bedstemødre.
Hvad tror du, du laver?
-Støver din stol af? -Nej, det tror jeg ikke.
Fra nu af, Arthur, tror jeg ikke, jeg er så flink mod dig.
''Himlens klare stjerne
''Den største i det fjerne
''Åh, jeg ville gerne''
Jeg har glemt resten. Men hjælp mig i morgen.
Jeg vil vise dig, hvordan jeg sneg mig ud, da jeg var en knægt.
Jeg var klar på at se min kæreste, Francie, men mor kunne ikke lide hende.
Hvorfor ikke?
Fordi Francie var gift, og jeg var 13 et halvt.
Kom her.
Syv meter.
Jeg og Bella gravede den selv.
Gjorde Bella?
Jeg sagde, Kina lå på den anden side.
Hun blev helt vild, fordi hun elsker kinesisk mad.
-Fandt bedstemor aldrig ud af det? -Hun opdagede det efter et stykke tid.
Da jeg kravlede ud, ventede hun på mig.
Jeg fik den store tyske hånd lige i synet.
Og så var det i fængsel.
-Hvilket fængsel? -Bedstemors skab.
Hun plejede at låse mig inde i to, tre timer.
Hverken lys, vand eller mad.
Kun lige luft nok.
-Det ville gøre mig skør. -Jeg er hård som en sten.
Lad os gå. Giv mig din arm.
Arty, kom nu.
Mærkeligt sted at have et dæksel.
Jeg og Bella stjal det ude fra gaden.
Jeg sagde, det skulle hindre alle kineserne i at flytte ind.
Lad os smutte.
Tilbage, knægte. Væk med jer!
Her kommer Louie Kurnitz, kongen af Yonkers.
-Hvad gjorde jeg? -Du hoppede i vandet.
Nej, fjols. Jeg gjorde mig bemærket.
Det er det, livet handler om, at gøre sig bemærket.
Ellers dør du som ingen. Og jeg dør ikke, før jeg er nogen.
Fang ham!
Kom nu!
Satte bedstemor nogensinde min far i skabet?
Aldrig i livet.
Hun plejede at åbne skabsdøren, han bandt sig selv til radiatoren...
selvom den var varm.
Eddie var virkelig bange for hende.
Tante Gert...
hun var mere bange end din far.
Hun talte i søvne.
En aften hørte mor hende sige noget, hun ikke kunne lide...
så Gert fik ingen aftensmad i en uge...
indtil hun lærte at holde vejret, når hun sov.
Det er derfor, hun taler så underligt.
-Havde du aldrig lyst til at løbe væk? -Er du skør? Jeg løb væk 12 gange.
-Tolv gange? -Det er stadig rekord i Yonkers.
Sidste gang ville mor ikke tage mig tilbage.
Hun sagde, at hun ikke kendte mig.
-Hadede du hende ikke for det? -Selvfølgelig hadede jeg hende. Meget.
lndtil jeg opdagede, at jeg kunne klare mig uden hende eller nogen andre.
Hun var noget af en lærer.
Hvad synes l om jeres onkel Louie? Kan l lide ham?
Helt klart.
l skal ikke vænne jer til det.
Begynder man først at stole på folk, klarer man det aldrig alene.
Forstår l? Kom.
Tag ham!
Giv mig det bedste, du har.
Kigger du efter butikken, indtil bedstemor kommer ned?
Jeg skal købe ind til middag.
Jeg kan ikke lave is. Måske et glas vand, det er alt.
Bedstemor kommer om lidt.
Og glem det ikke: Du og Jay lovede at hjælpe mig i aften.
-Hvordan går det, knægt? -Fint nok.
Vil du have et glas vand?
-Godmorgen. -Jep.
Jeg ville ikke lade bilen stå der for længe. Det er for tæt på brandhanen.
Den er væk om lidt.
Hvad med en kop kaffe? Den står lige bag ved dig.
Nej. Jeg tager den med.
Det kan du også. Bare kom tilbage med koppen.
Nød l jeres lille svømmetur i aftes?
Louie ved, vi ikke gør noget, medmindre han har den sorte taske med.
Men han har den med i aften.
Hans liv afhænger af den.
Teresa? Er det dig?
Det er Bella!
Hej!
Jamen dog! Er det din?
For et par år siden var du selv en baby.
-Er det en dreng eller en pige? -En dreng, Andrew.
Han ligner sin far, synes jeg.
Ser din mand sådan ud? Han må være kær.
Jeg plejede at lave isvafler for din mor.
Må jeg holde ham et øjeblik?
Ja.
Men vær forsigtig. Han er livlig.
Bare rolig. Jeg ville aldrig tabe en baby.
Du er så kær.
Se der. Han kan lide mig.
Alle babyer kan lide mig.
Jeg er med på din forhøjelse...
og jeg forhøjer...
med fem mere.
Og hvad gør jeg?
Det kommer an på dine kort, fladpande.
-Vil du se? -Nej, jeg vil ikke...
Du er med.
To, tre, fire, fem.
Hvad har du?
Fire kort. Er det godt?
Hvis jeg var blind. Her.
Hvad har du nu?
Jeg har fem kort.
Jeg ved, du har fem kort. Jeg har lige givet dig fem kort.
Gør mig ikke skør, knægt. Jeg er ikke i humør til det.
Bare meld ud.
-Må jeg ikke satse først? -Det har vi lige gjort!
Vi satsede, og vi forhøjede, og vi forhøjede forhøjelsen.
Ja ja.
Vil du satse? Hvad er din indsats?
Jeg tror, jeg vil bluffe.
Du vil bluffe?
Hvis du siger, du vil bluffe, så ved jeg, du bluffer...
og så har jeg vundet.
Hvorfor? Måske bluffer jeg, at jeg bluffer.
Giv mig de kort. Væk med dig.
Du spiller ligesom din far. Som en taber.
Vil du sælge gammelt jern ligesom ham?
Jeg har fire esser. Taber jeg så?
-Ja, du taber. Fire esser er noget lort. -Hvorfor?
Fordi spillet hedder ''Fire esser er noget lort''.
Kig igen.
De er der stadig. Du kommer ikke af sted i aften.
Vær ikke sikker. Det spil kan jeg slå dig i.
Poker og cola? Hvis bedstemor vidste det, kastede hun mig ud fra taget.
-Du har ikke høje tanker om hende, hvad? -Hun er så ondskabsfuld.
Da hun var 12 år gammel...
tog hun med sin far til et politisk møde i Berlin.
Strømerne opløser mødet med stokke fra hesteryg.
En eller anden smider en sten, og en strømer smadrer hendes fars hoved.
Så falder en hest og knuser mors fod...
og den er aldrig blevet ordnet.
Det gør ondt hver eneste dag. Jeg har aldrig set hende tage en aspirin.
Det er boller, knægt.
-Hvor er onkel Louie? -l bad.
-Jeg skal snakke med ham. -Om hvad?
-Det er personlige sager. -Du har ingen sager.
Du har et arbejde, der koster dig 12 cent om dagen.
lkke meget længere. Jeg beder onkel Louie tage mig med i aften.
Hvad?
Jeg vil tjene nogle penge. Få et arbejde.
Venter vi på far, skylder jeg mere, end han skylder ågerkarlen.
-Så tag mig med. -Dig? Du er kun et barn.
Desuden er hun ikke lige så ond mod dig.
Jeg er bange for hende.
En hest faldt ned over hende som barn, og hun har aldrig taget en aspirin.
Jeg har fået ordnet hår. Så du det?
Det ser ud, som det plejer.
Jeg sagde: ''Sæt det på samme måde, min ven vil måske ikke kunne lide det.''
Tror du, jeg kan møde dine forældre i dag?
l dag er ikke en god dag.
-Hvorfor? -Jeg ved det bare.
-Der er noget galt, er der ikke? -Nej.
-Vi har stadig en aftale, ikke? -Selvfølgelig.
l dag er bare ikke nogen god dag.
Jeg må hellere komme i gang. l aften er den store aften.
Ønsk mig held og lykke, Johnny.
Det er godt nok til mig.
Vil du med? Hvorfor?
-Det er koldt og farligt derude. -Jeg ved det, men der er penge.
-Du vil gerne være rig i en fart? -Det er ikke til mig. Det er til far.
-Er det ikke skønt? Ligesom Robin Hood. -Jeg vil ikke stjæle fra folk.
-Nej? Hvem vil du så stjæle fra? -lkke nogen.
-Så bliver du ikke rig i en fart. -Nogen gør.
-Og det betyder? -Jeg tænkte, du kunne lære mig noget.
Jeg har intet at lære dig, og jeg har intet, jeg vil lære dig!
Tror du, jeg gør det? Røver banker? Røver kiosker?
-Gamle damer i parken? -Nej, det er ikke det, jeg tror.
Du har nosser, knægt. Ved du det?
Jeg er klar over dem.
Tage dig med? Hvorfor? For selskabets skyld?
Dit selskab plager mig allerede.
Hvad skal jeg bruge dig til? Hvad kan du gøre for mig?
Jeg kan bære din sorte taske.
-Er du interesseret i min taske? -Jeg troede bare...
Men du vil bære den. Hvorfor? Ser den tung ud?
Er min arm brækket, siden jeg ikke kan bære den lille taske?
Måske har du andre interesser i den?
-Har du haft fat i den? -Nej, jeg sværger.
Men du er nysgerrig, ikke sandt? Hvor meget den vejer og sådan noget?
-Hvorfor tager du den ikke op? -Det vil jeg ikke.
Tag den! Jeg bider dig ikke.
-Du bliver ikke lykkelig, før du gør det. -Jeg vil virkelig ikke.
-Tag den bare op. -Bland dig udenom!
Arty, kom her.
-Mig? -Det er rigtigt! Du er Arty.
Kom over til bordet og tag tasken op.
Jay er tættere på.
Jay er ikke interesseret. Du skal gøre det.
Tag den op.
Jeg ved ikke hvorfor, men jeg begynder at græde.
Tag den bare op.
-Er den tung? -Nej.
-Er den let? -Nej.
-Hvad er den? -Den er mellem.
Den er mellem. Okay.
Hvad tror du, der er i tasken? Penge?
5-, 10-, 20- og 100-dollarsedler i bundter med elastikker om?
Hvad?
-Jeg sagde: ''Hvad''! -Jeg ved det ikke.
Du ved det ikke. Måske bør du åbne tasken og se efter?
Jeg har ikke lyst til at åbne den.
Jeg beder dig en gang til, så er min tålmodighed slut. Åbn den!
Gør det ikke! Lad ham være! Vil du have tasken åbnet? Så gør det selv!
Måske røver du ikke banker eller gamle damer.
Du er værre! Du er efter et par børn, dine egne nevøer!
Du ler ad min far, fordi han er bange for bedstemor.
Alle i Yonkers er bange for hende.
l det mindste gør min far noget i krigen.
Han er syg og træt, men han sælger jern til skibe og tanks og kanoner.
Jeg er stolt af ham!
Hvad gør du? Gemmer dig i din mors lejlighed?
Skræmmer små børn og leger Humphrey Bogart?
Du er ikke Humphrey Bogart! Og jeg skal sige dig noget andet.
Nej. Det var alt.
Det var godt. Det var fantastisk.
Jeg fik tårer i øjnene, det sværger jeg.
Du har større nosser, end jeg regnede med.
Du har et par fodbolde af jern derinde.
Din far er en heldig mand.
Ved du, hvad du har?
Du har boller.
Hvad er boller?
Sig det, Arty.
Kom an.
Det er boller.
Gert?
Vil du have et stykke strudel mere?
Hvad med dig, Louie? Et stykke mere?
-Jeg er mæt, tak. -Du spiser altid to stykker.
Et stykke strudel er nok i aften. Tak.
Mor?
l skal ikke hjælpe med stolene. Jeg ved lige, hvordan jeg vil have det.
Mor, jeg tager af sted nu. Jeg ringer i næste uge.
Jay, bare tag det roligt. Arty, hav dine parader oppe.
-Gert, det var dejligt at se dig, skat. -Du må ikke gå endnu! Du lovede!
Jeg sagde, jeg blev til middag. Der er vel ikke flere?
Men vi har endnu ikke talt sammen.
Vi talte sammen over middagen. Jeg havde knap tid til at synke.
Der er noget, der ikke er blevet talt om.
Noget, man ikke kan tale om over en middag.
Sid her. Det er din plads.
Jeg har sagt, jeg skulle gå efter kaffen.
Jeg har fået både kaffe, strudel og middag. Jeg skal af sted!
Du må ikke gå! Du skal være her! Hele familien skal være her!
-Mor, sig det! -Du bliver hysterisk.
Jeg bliver ikke hysterisk. Ser l? Jeg har det fint.
Vil du ikke nok bede ham om at blive?
Han bliver.
Jay, Arty, sæt jer på sofaen. Mor, sæt dig der.
Jeg sidder her, og Louie, sæt dig på stolen.
Jeg har siddet ned hele aftenen. Jeg står op.
Det er bedre, hvis du sidder ned. Det har jeg forestillet mig.
Jeg vil ikke sidde ned! Forestil dig noget andet.
Forestil dig, at alle sidder ned, og jeg står op.
Kan du ikke sætte dig...
mens Bella fortæller, hvad hun vil tale om?
Fint! Sådan her? Var det sådan, du forestillede dig det?
Jeg forestillede mig, at du sad på den anden stol.
Det er meget vigtigt, at jeg snart går. Meget vigtigt!
Jeg vil ikke gøre dig vred, skat.
Men jeg vil ikke bruge min tid på siddepladser.
Jeg står op, jeg lytter, og så går jeg!
-Jeg forestillede mig, at alle sad ned. -Jesus!
Stop diskussionen og sæt dig ned...
før hun bliver umulig igen.
Louie, stille! Gertrude, hold op.
''Louie, stille. Louie, bliv. Louie, spis.'' Du skræmmer mig ikke længere, mor.
Måske de andre her, men ikke mig. Forstår du det?
Louie, sæt dig.
Hvem begynder?
''Hvem begynder?'' Begynder hvad?
Mor, jeg har ikke tid til det her.
Måske da jeg var 12, men ikke i aften.
Det er en af hendes skøre lege. En af hendes skøre...
Er det blot en leg? Leger du med os, skat?
Nej, det er ikke en leg! Det er meget vigtigt.
Jeg ved bare ikke, hvordan jeg begynder.
En eller anden må hjælpe mig og begynde.
Du har noget vigtigt at fortælle og vil have os til at begynde?
Gert. Nej! Du forstår hende bedre end jeg.
Når du ved, hvad det er, så sig til.
Tante Bella, har du været i biografen for nylig?
Ja! Tak, Jay. Jeg har været meget i biografen for nylig.
-Tre gange sidste uge. -Virkelig?
Så du noget godt?
Jeg så en film med William Holden og Jean Arthur. Den var god.
Derfor så jeg den tre gange.
Er det derfor, jeg blev til aftensmad?
Derfor, jeg skulle sidde lige der?
Jean Arthur og William Holden? Er de med i det, du forestillede dig?
Er det det, det handler om?
Handler det her om, hvilke film, du så i sidste uge?
Nej, det kommer. Jay, stil mig flere spørgsmål.
-Gik du alene? -Ja, det gør jeg altid.
Det er sjovt, du spørger, for jeg mødte en ven der.
Du kan også spørge mig, Gert.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal spørge om.
Spørg, hvem vennen var.
-Hvem var vennen? -Han hedder Johnny.
Jeg ser ham altid der, for han er første-dørmand. Han er virkelig flink.
Mødte du ham kun i biografen?
Nej. Vi har været ude at få en kop kaffe, og engang gik vi en tur i parken.
-Tog du i parken med den fyr? -Ja, men bare for at snakke.
Du skal sidde ned, hvis du vil spørge mig om noget.
-Hvis tur er det? -Var det dengang, du kom hjem kl. 11?
Ja, det var det. Tak, fordi du lytter, mor.
Hvad lavede du indtil kl. 11?
Vi spadserede og snakkede og lærte hinanden at kende.
Og han vil ikke være dørmand for evigt.
Han vil åbne en restaurant en dag.
Hans egen restaurant? Og han er dørmand? Hvor gammel er han? 15, 16?
Nej. Han er 40. Han vil åbne restauranten med mig.
-Hvorfor med dig? -Fordi jeg skal lave maden.
Og jeg skal skrive menuerne. Og føre regnskab.
-Hvad skal han lave? -Han skal være bestyrer.
Hvorfor skriver han så ikke menuerne og fører regnskab?
Fordi han har et læse-handicap.
-Hvad? -Han har et læse-handicap.
Lige et øjeblik. Hvad siger du? Kan han ikke læse?
Du må ikke rejse dig. Sådan forestillede jeg mig det ikke.
Måske forestiller jeg mig selv noget. Fyren er hvad, analfabet?
Nej! Han kan læse lidt.
Hvad betyder ''lidt''? Hans navn? Hør lige her.
Enten tager han gas på dig, eller også er han ude på noget.
-Er han ude på noget? -Måske er tidspunktet ikke det rette.
Tidspunktet er perfekt. Hvad er fyren ude på?
Har han rørt dig? Har han fjollet rundt med dig?
Sådan er han ikke.
Hvordan er han så?
Han er 40 år gammel, han tager dig med i parken...
han vil åbne en restaurant med dig, og han kan hverken læse eller skrive?
Hvordan vil l åbne en restaurant? Hvem betaler for det?
Det vil kun koste $5.000.
$5.000...
Hvorfor ikke $5 millioner? Hvem skal komme med pengene? Ham?
Det tror jeg ikke. Han har ingen penge!
-Ærgerligt. Hvem er så tilbage? -Lad være med at råbe!
Jeg råber ikke! Jeg spørger dig om noget.
-Hvem skal betale de $5.000? -Det er for skrækkeligt. Mor, hjælp.
-Hvem er så tilbage? -Jeg får fat i dem et sted fra.
Hvor er det sted? Der er ikke noget sted.
Skal mor sælge butikken? Er det det, han vil have?
Han har ikke bedt om noget!
Enten er den fyr meget dygtig, eller også er han meget farlig.
Han lyder ikke dygtig, så er der farlig tilbage.
Han er ikke farlig!
Hvordan ved du det?
Hjemmet tager dig ikke, hvis du er farlig.
Åh Gud.
Hjemmet?
Jeg forstår det ikke.
Vil nogen være så venlig at forklare mig det?
Skat, den mand lyder til at have problemer.
-Bor han på Hjemmet nu? -Nej. Han bor hos sine forældre.
Han kunne ikke lide Hjemmet. De var ikke søde ved ham.
Mor, det er ikke noget rart sted.
Kæreste, jeg vil ikke have, at du går i biografen mere.
Jeg vil ikke have, at du ser den fyr.
Det kan godt være, han er flink, men han har mærkelige idèer.
Jay, Arty, l sagde, l ville hjælpe mig.
l lovede det!
Hjælpe dig med hvad? Med restauranten? Pengene?
-Er det det, han vil have? -Nej, han vil have mere end det.
-Hvad kan være mere end det? -Mig! Han vil have mig!
Han vil giftes med mig. Jeg vil giftes med ham.
Jeg vil have hans børn. Jeg vil have mine egne babyer.
Vorherre til hest!
Så er det nok! Jeg vil ikke høre mere.
Hvorfor? Tror du ikke, jeg kan få sunde børn? Det kan jeg.
Jeg er stærk som en okse.
Jeg har arbejdet i butikken og taget mig af dig, siden jeg var 12.
Så stærk er jeg. Jeg er ligesom jern.
Er det ikke sådan, du siger, vi skal være?
Men mine børn dør ikke...
for jeg vil elske dem og tage mig af dem.
Mine børn bliver lykkelige, for jeg vil lære dem at være lykkelige.
lkke at vokse op og løbe væk og aldrig komme på besøg.
lkke at være så bange, at de ikke kunne trække vejret.
Og slet ikke at bruge deres liv på at massere min ryg og mine ben...
fordi du aldrig havde nogen, der elskede dig højt nok...
til at ville røre dig, for du gjorde det klart...
at du ikke ville røres...
af kærlighed.
Ved du, hvordan det føles at røre ved jern?
Det er hårdt og koldt, og sådan skal det ikke være for mine børn.
Jeg vil have, det skal være blødt og varmt.
Lad mig få børn, vil du ikke nok?
Jeg må elske nogen.
Jeg må elske nogen, der elsker mig tilbage, før jeg dør.
Og jeg lover, at du aldrig bliver alene...
for du har os.
Louie, fortæl hende, hvor skønt det kan blive!
Gert, ville det ikke gøre hende glad? Ville det ikke?
Vil du ikke nok sige ja?
Jeg har brug for det!
Vil du ikke nok?
Hold om mig.
''Kære far.
''Senere den aften skete der noget, jeg ved, du ikke vil bifalde.
''Men jeg håber, du tilgiver mig.''
Baren er lukket.
Se den fyr.
-Hvor tror du, du skal hen? -Harry, den er tom.
-Hvor er han? Hvor er mine penge? -Hvilke penge?
Mine fandens penge!
Jeg ved ikke, hvad du taler om. Jeg fandt tasken i huset!
Jeg ville løbe hjemmefra!
Fortæl mig, hvor han er, eller din løbetur stopper her!
Jeg ved det ikke. Jeg sværger.
Jeg finder ham. Og så finder jeg pengene.
Hvis ikke, så bed til, at du aldrig ser mig igen!
Jeg sender din bil tilbage i en konvolut! Tak, Jay-Jay!
Du har boller, knægt!
Han havde to tasker! Det røvhul havde to tasker!
''Jeg ved, det var forkert at hjælpe onkel Louie, far...
''for måske var han forbryder.
''Men efter at have set, hvad bedstemor gjorde ved Bella...
''syntes jeg, at nogen i familien burde hjælpe en anden.''
Hvor tror du, tante Bella kan være?
Fire dage har hun været væk. Jeg er bekymret.
-Måske tog onkel Louie hende. -Han tog ikke mig...
tror du så, han tager tante Bella og hendes dørmand fra Hjemmet?
Hej, tante Gert. Hvordan har bedstemor det?
Hun ser træt ud. Hun vil ikke have hjælp i butikken.
Ved du, hvor tante Bella er?
Hun er hjemme hos mig. Hun vil ikke have, nogen ved det.
Kommer hun tilbage?
Hvem ved? Hun skal mødes med ham manden i dag.
Undskyld. Det er svært for mig at tale.
Er der ikke noget, lægerne kan gøre?
Det er ikke så slemt. Det er mest, når jeg kommer her.
Jeg ringer i aften. Farvel med jer.
Hej Johnny. Du undrer dig nok over, hvor jeg har været.
Vi har en ny Bette Davis-film i aften.
Jeg har andet end Bette Davis at tænke på.
Jeg har ikke været hjemme i fire dage. Måske vender jeg aldrig tilbage.
Henry Fonda er med i den.
Johnny, lyt til mig, for det er vigtigt.
Vi kan åbne restauranten, når du vil.
Jeg har pengene. $5.000. Jeg har dem lige her i min taske.
Hr. Margolies sagde...
at han nok snart åbner en anden og større biograf.
Men du vil ikke være dørmand for evigt. Det sagde du til mig!
Ved du hvad? Jeg har endda fundet et sted. Det er lige ved siden af en bowling-hal.
Folk bliver sultne, når de bowler.
Hvad? Vil du ikke have den?
Er du bange for at styre en restaurant? Jeg har jo sagt, jeg gør det meste.
At være dørmand er et godt job.
Hvis biografen er større, får du måske flere penge.
Jeg skal gå.
-Hvorfor? -Jeg skal gå!
Hvorfor? På grund af mig? Vil dine forældre have, at du går?
Jeg talte aldrig med dem.
Det er bare ikke nogen god dag i dag.
Det er ikke en god dag til hvad? Til at åbne en restaurant?
Det er ikke en god dag til at blive gift? Til at få en baby?
Det er ikke en god dag til noget af det?
Åh nej, hold op. Græd ikke, det er i orden.
Du skal ikke gøre noget, du ikke vil.
Det lover jeg. Det vil jeg aldrig bede dig om.
Aldrig.
Hej, mor.
Jeg har taget kage med fra Greenbaum's.
Den er stadig varm.
Er du hjemme igen eller bare på besøg?
Det ved jeg ikke. Jeg kom tilbage, så vi kan snakke om det.
Ligesom du talte med mig den aften, du tog af sted uden et ord?
Nej, ikke uden et ord. Jeg fortalte dig, hvordan jeg havde det.
-Det var dig, der efterlod mig. -Jeg hørte, hvad du sagde.
Jeg behøver ikke at høre mere.
Se på mig.
Se på mig!
Jeg græder ikke. lkke fordi jeg er bange for at græde.
Men fordi jeg ikke har flere tårer tilbage.
Jeg føler mig tom indeni, ligesom du altid gør.
Hvordan ved du, hvordan jeg har det?
Du tror ikke, jeg ved noget. Du tror, jeg er dum, gør du ikke?
Nej, du er ikke dum.
Hvad er jeg så? Er jeg skør?
-Tror du, jeg er skør? -Brug ikke det ord.
Hvorfor? Er du bange for det?
Er jeg skør, så vær ikke bange for at sige det.
Hvis jeg er skør, skal jeg på et hjem.
Du bliver helt alene, og det vil du ikke kunne lide.
Er det derfor, du ikke bruger det ord?
Er det?
Vil du vide, hvad du er?
Du er et barn.
Det sagde lægerne til mig. Du er ikke skør eller dum. Du er et barn.
Og sådan behandler jeg dig, for du forstår ikke andet.
Du behøver ikke læger. Du behøver ikke at bo på et hjem.
Du bor her, hvor nogen kan se efter dig og tage sig af dig.
Du vil altid være et barn.
Og i denne verden med så megen had, sygdom og død...
er det måske det bedste.
Du forbliver et barn og vær glad for, at Gud skabte dig sådan.
Hvorfor skabte Han mig så, så jeg ligner en kvinde...
og føler mig som kvinde indeni?
Og gerne vil have de ting, en kvinde har?
Skal jeg takke Ham for det?
Jeg ved, jeg indimellem bliver forvirret. Jeg ved, jeg bliver bange.
Men hvis jeg er et barn, hvorfor er jeg så ikke lykkelig som et barn?
Hvorfor er jeg ikke tilfreds med dukker i stedet for babyer?
Jeg er ikke klog. Jeg kan ikke svare på det!
Jeg er. Måske er jeg så klog som et barn...
men nogle børn er klogere end voksne.
Jeg har mødt voksne, der var meget dumme.
Og meget ondskabsfulde.
Du har ikke ansvar for noget. Det er ansvar, der gør folk ondskabsfulde.
Jeg vil ikke være dit ansvar!
Hvem skal så være ansvarlig for dig, dig selv?
Den mand, som vil have penge? Og Gud ved hvad ellers.
Ting, du aldrig vil kunne forestille dig. Du forbliver den samme.
Du ved ikke, hvad sådanne følelser kan gøre ved dig.
Jo, jeg gør.
Jeg ved, hvad for andre ting, du taler om, for de er sket for mig.
De skete, fordi jeg ønskede det.
Du er vred, så du lyver for mig? Jeg vil ikke høre de barnlige løgne.
l skolen lod jeg drengene røre ved mig.
Og drenge, som jeg mødte i parken.
Nogle nætter, når du sov, gik jeg ned og lukkede dem ind.
Og ikke bare drenge.
-Også mænd. -Vil du så holde op!
Du har fundet på det hele!
Jeg havde brug for at blive holdt om.
Og få at vide, jeg var køn. Det har du aldrig sagt til mig.
Nogle af dem sagde endda, at de elskede mig.
Jeg ved det. Jeg troede ikke på dem. Jeg ved godt, hvad de ville have.
Undtagen Johnny.
Og for første gang i mit liv troede jeg, at jeg kunne blive lykkelig.
Derfor løb jeg væk.
Jeg tog endda $5.000 med til ham til restauranten.
Har du også fundet på det? Hvor ville du få $5.000 fra?
-Hvor fik du dem fra? -Ligner det noget, jeg har fundet på?
Stjal du fra mig?
Du ved, hvor jeg gemmer mine penge. Du er den eneste.
Din tyv.
Stjæler du fra din egen mor?
Din tyv!
Gør det!
Slå mig! Giv mig et hul i hovedet! Gør mig dum og skør!
Det er, hvad du tror, jeg er! Er det ikke?
Skrub ud af mit hus!
Rend hen til din ven tyven.
Vil du have resten af pengene? Tag dem! De holder ikke længe!
l må begge stjæle igen for at overleve.
Jeg vil ikke have dine penge.
Her!
Tag dem! Louie gav mig dem.
Måske er han også en tyv...
men han er min bror, og han ville gerne hjælpe mig.
Tyve og syge små piger, det er, hvad du fik.
Men Gud skabte os ikke sådan!
Det gjorde du!
Du!
Vi er i live, men det er det eneste. Rose og Aaron er de heldige!
Det må du ikke sige.
Sig ikke det til mig.
Undskyld.
-Det var ikke meningen at såre dig. -Jo, det var.
Det er min straf for at være i live, for at overleve mine børn.
lkke at dø før dem, det er min synd.
Kom nu, tag onkel Louies penge. Tror du ikke, jeg ved, hvad han er?
Han har stjålet, siden han var 5 år...
det år Aaron døde.
Og jeg lukkede mig for ham og alle andre.
Jeg mistede Rose.
Og så mistede jeg Aaron.
Jeg kunne ikke bære at miste mere.
Åbn din restaurant, lev dit liv, få børn.
Er det en fejltagelse, så lad det være din fejltagelse.
Har jeg behandlet dig forkert...
er det mit problem.
Der er ikke nogen restaurant.
Han er bange for at være forretningsmand.
Han kan lide at være dørmand.
Han vil ikke have børn.
Han vil ikke giftes.
Han vil bo hos sine forældre, fordi han ved, de elsker ham...
og det er nok for ham.
Så er han måske heldigere end dig.
Måske.
Men jeg kan ikke lade være med at ønske mig disse ting.
Det kan ikke længere blive det samme mellem os.
Det kan det ikke.
Jeg lægger mine ting på plads.
Vi har begge sagt nok for i dag. Har vi ikke?
''Kære Eddie. Jeg vil bare fortælle, at Jay og Arty har det godt.
''Men der er sket mig noget, som jeg endnu ikke forstår.
''På det sidste har jeg følt mig så lykkelig og trist på samme tid.
''Har du det nogensinde sådan?
''Jeg ville fortælle mere, hvis der var plads. Kærligst, Bella.''
Nej, jeg er med.
Otte måneder senere fik vi brev fra far, hvor han fortalte, at han kom hjem til os.
En aften ringede onkel Louie til tante Bella.
Han vidste ikke, om han nogensinde kom tilbage...
men han var den rigeste fyr i Guadalcanal.
Bedstemor sagde ikke noget...
men hun kom ikke ud til middag den aften.
Kom her.
Der er han. Det er far. Kom nu, lad os gå!
-Han er kommet, bedstemor! Far er her! -Nej! Du holder op lige nu! Hører du?
-Men far er her. -Hvis du vil sige farvel, så sig det nu.
-Vi tager ikke af sted med det samme! -l kom i en fart, så l siger farvel i en fart.
Ja, bedstemor.
Tak, fordi du lod os bo her.
-Jeg ved, det ikke var nemt for dig. -Det var det ikke.
Det var heller ikke nemt for os.
Du er ikke bange for at sige sandheden.
Det er godt.
Måske lærte du noget her.
Måske jeg nu kan få lidt ro.
Hvad ledte l efter under isen den nat?
Mine penge, måske?
-Nej, jeg sværger! -Sværg ikke!
Lyver du for mig, lyver du for alle.
Ja, bedstemor.
De var i madrassen, du sov på!
-Kom her, knægte! -Far!
Se lige på jer!
Eddie, vent!
Rejs ikke endnu!
Bella! Kom her!
Det er så dejligt at se dig, skat!
Du ser vidunderlig ud!
-Gør jeg? Jeg har tabt 5 kilo! -Det ser godt ud!
Virkelig? For jeg tog dem på igen for en måned siden.
Jeg må hellere se til mor.
-Det må du hellere. -Tak for alting.
Luk øjnene, begge to.
Luk dem!
Basketbolden er til Jay...
og fodbolden er til Arty.
-Kan l lide dem? -Hold da op!
Det er utroligt!
Jeg ved ikke, om størrelsen passer. Jeg gættede.
Lad os kaste med dem!
Kast ikke for hårdt!
Hvor hårdt det end var at bo hos bedstemor...
var det dobbelt så hårdt at forlade tante Bella...
I de 10 måneder siden vi kom...
havde hun mistet Johnny og onkel Louie...
Og nu mistede hun også mig og Arty.
Farvel, tante Bella! Vi ses snart!
Jeg begynder at lave mad.
Har du noget imod at spise tidligt?
Jeg skal ud med en ven.
En pige!
Jeg har fået en ny veninde.
Hun kan lide mig, og jeg kan lide hende.
Hun har også en bror, jeg kan lide.
Han arbejder i et bibliotek. Han kan læse alt.
Kunne vi måske høre musik fra radioen, mens vi spiser?
Det behøver ikke være i aften. Bare tænk over det, ikke?
Kærligst - Yakob - Arthur
Jeg ville ønske, at mens tante Bella lavede mad...
kom der musik fra dagligstuen...
men det gjorde der ikke.
Jeg ville ønske, at bedstemor tog med Bella på kirkegården...
og så til Aarons grav på hans fødselsdag...
men det gjorde hun ikke.
Og så en dag, en tidlig søndag morgen...
skete der noget helt uventet.
Tante Bella forlod sit hjem.
Hun vidste ikke, hvor hun ville hen, eller hvad hun ville lave.
Folk, der så hende fra vinduet, sagde, at hun så lidt skræmt ud...
men hun blev bare ved med at gå.
Et par måneder senere fik vi et postkort fra Bella.
Hun skrev:
''Kære Eddie, Jay og Arty. I skal ikke være bekymrede.
''Jeg er i Florida. Jeg fik arbejde i en restaurant.
''Det vigtigste er, at jeg står på egne ben.
''Det er måske lidt sent i livet at blive genfødt...
''men jeg lærte i det mindste at gå selv.
''Kærligst, Bella.''
Translated by Tanja Hansen
Subtitles by SOFTlTLER